M Kuubis arvustab videomängu | Kirby: Star Allies – „Pole midagi iiveldama ajavamat kui nunnu lõhn!“
Tänapäeval on enamik mänge võimalikult tõsised ja realistlikud, iga viimane kui karv ja higipiisk peab näha olema ning jumala eest ei tohi üheski mängus olla midagi, mis paneb sind heldinult ohhetama, kirjutab ajaveeb M Kuubis.
Isegi kaunite maailmatega indie-mängud on tavaliselt mingi sügavama eksistentsialistliku sõnumiga ja võtavad jupiks ajaks kukalt kratsima. Umbes nagu Pixari „Pahupidi“ film. Õnneks on Nintendol enamasti tavapärasest suunast täiega kama ning Kirby pole absoluutselt mingi erand ja on lihtsalt täiega nunnu.
Kirby on tänaseks esinenud juba enam kui 20s mängus ning olnud külalistegelane näiteks ka Smash Brosi kaklusmängudes. Seega juba vana tegelinski, kes elutseb Popstaari-nimelisel planeedil Unenägude maal.
![(Foto: tootja)](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/a54cc260-b8b3-11eb-8bd4-378c79057da9.jpg?noup&w=400)
Seekord on aga mängu nimeks Star Allies ja tuleb välja, et seltsis on tõepoolest segasem ning Kirby saab endaga kaasa kutsuda kuni kolm sõpra.
Star Alliesi lugu on lihtne. Kaugel planeedil puruneb kurjuse kristallsüda mitmeks tükiks ning tükid pillutakse igale poole üle kosmose laiali. Oma osa saab otse loomulikult ka Popstaariplaneet ning mitmed Kirby varasematest mängudest tuntud tegelased satuvad kurjuse mõju alla.
Kirby saab samuti une pealt südametükikesega pikki kuppu, aga tema kurjaks ei muutu. Otse vastupidi, Kirby omandab oskuse vastaseid südametega pildudes neid enda sõbraks teha.
Sedasi koguneb sulle siis lühema või pikema aja jooksul kolm kambajõmmi, kellel kõigil võib olla erinev omadus. Mõni oskab tuld pursata, mõni maalida, mõni yo-yoga vehkida ja mõni neist hoopis sõpradest kui ka vaenlastest suppi keeta.
Erinevaid tegelasi ja nende oskuseid kombineerides avaneb mängijale lai ampluaa erinevaid koostöövõimalusi, mida saab kasutada nii pahadele pasunasse andmiseks kui ka maailmates leiduvate mõistatute lahendamiseks.
![ekraanitõmmis](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/a54436e0-b8b3-11eb-98b6-49bcde121acf.jpg?noup&w=400)
Niimoodi asutaksegi seiklusele läbi nelja maailma, et välja uurida, mis värk selle kurjuse südamega ikka siis on. Tavalise jookse-hüppa mängustiili vahele pikitakse bossivõitlusi, lendamisosasid ja sõprade koostööplatvormide kasutamist.
Vahepeal tuleb nimelt kangelaste kehadest pikk redel või kihutav rong teha ning need aitavad jällegi lõpptulemusele lähemale jõuda.
Tee pealt saab üles korjata hunniku elusid, tähekesi, mis annavad rohkem elusid ja puuvilju/toitu, mis elupunkte tagasi annavad. Siit tuleb ka Kirby järgmine nunnu omadus: kui sa mingi puuvilja üles korjad ja ka su sõpradel elusid vähe on, siis jookse ainult nende juurde ja Kirby annab neile suu peale matsuva musi ning elupunktid tulevadki tagasi.
Seega ei saa mängu soovitada neile, kes miskipärast suudlemist näha ei taha. Kirby ja tema sõbrad musitavad mängu jooksul ilmselt rohkem, kui klassitäis pubekaid klassiõhtul.
Nagu mainisin, on Kirbys neli maailma. See aga tähendab seda, et põhimäng on kohutavalt lühike. Üksi mängides teed selle ühe õhtupoolikuga läbi, sest Kirby: Star Allies on ka tohutult lihtne.
Elusid jagatakse nagu pastakaid riigikogu valimiskampaania ajal ning oht neist ilma jääda ähvardab ainult siis, kui sa ei suuda mõnes liikuvate elementidega maailmas piisavalt kiiresti mõne klotsi eest pääseda. Vastastest ja bossidest suuremat takistust pole.
![(ekraanitõmmis)](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/a54918e0-b8b3-11eb-8bd4-378c79057da9.jpg?noup&w=400)
Seega Kirby on armas, südamlik, lühike ja lihtne. Need neli omadust on mängu suurimaks miinuseks, aga ka suurimaks plussiks.
Nimelt on Kirby ideaalne mäng, mida koos perega mängida ning veel sobivam pere noorimate liikmete mängumaailmaga tutvustamiseks, sest Kirby kasutab täiel rinnal ära Nintendo Switchi sama konsooli ees mitmekesi mängimise omadust ja igal ajal võib mänguga liituda kuni neli mängijat. Piisab vaid haarata üks Switchi pultidest ja juba oledki mängus.
Plussiks on ka see, et mäng keskendub kogu aeg esimesele mängijale. Kui tema edasi liigub, liigutab mäng mahajääjad ise järele. Nii saab mängust väga vahva meelelahutus, mida issid ja emmed saavad koos võsukestega nautida ning neid käigu pealt aidata, kui neil peaks mingi probleem tekkima ning see on suurepärane lisa Nintendo peresõbralike mängude nimistusse.
Aeg-ajalt võib nelja mängija üheaegne ekraanil rahmeldamine ja oma võimete kasutamine küll veidi segadust tekitada, aga see käib asja juurde. Kui otsite mängust pulti loopima ajavat raskusastet, siis Kirbyst te seda õnneks ei leia.
![ekraanitõmmis](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/a5440fd0-b8b3-11eb-8bd4-378c79057da9.jpg?noup&w=400)